Du har fire nye meddelelser. Første meddelelse:
Jeg er i vores sædvanlige værelse. 504, så...
Meddelelse slettet. Næste.
- Lad være med det her. - Meddelelse slettet. Næste.
Telefonsvarer igen. Jeg kan blive ved hele weekenden. Du ved...
Meddelelse slettet. Næste.
Det er mig.
Er i gang med maden. Glæder mig til vi ses. Elsker dig.
- Næ men hej. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal tage på.
- Det er ikke mærkeligt. - Det er som om du aldrig var væk.
- Hvordan er virkeligheden? - Jeg vil vaske den af.
- Gæt lige? Vi fik bevillingen. - Er det rigtigt?
- Dr. Kealey. - Det betyder mere tid væk.
Vi havde sådan en underlig team- buildingøvelse i dag, men jeg...
- Hvad er det du brænder af? - Fandens.
- Jeg troede, at det var en kogebog. - Du skulle se det her sted.
Med en masse ækle kryb? Nej, tak.
Uden mobildækning.
Det lyder ækelt. Hvornår er maden færdig?
Men Adam, urg. Ikke ved maden.
Du... Jeg ved, at det her har været en svær periode for os, men...
Vi har næsten klaret det. Okay?
Jeg er stolt af dig. Det du gør er vigtigt, det er det virkeligt.
Nej, du bliver ved komfuret. Jeg er hundesulten.
- Hallo? - Skal jeg bruge et andet nummer?
Kunne du lide blomsterne?
Du sagde ikke, at du var gift.
Tag med mig.
Kun du og jeg.
Hvad er der med dig?
Pete og jeg har arbejdet med det her i måneder. Det er vigtigt.
Vi kan tage væk når jeg er tilbage.
Vær sød,
- at det her ikke er en rejse som... - Stop.
Tag mig med. Tag mig med til den her verden, som du holdt skjult.
Pete.
Jeg skulle aldrig... Fandens.
Vi må tale om rejsen. Det er nemlig sådan...
Ja. Kører du?
Ja, det er i orden. Undskyld, vent et øjeblik.
Shannon.
Jeg tror ikke at... Et øjeblik.
- Beklager. - Hej, Shan.
Vi skal vel ses på lørdag? Har du glemt? Kjolen!
Hvis Adam tager væk, kan du vel sove hos mig i weekenden?
- Glem det. Du virker... - Shannon? Jeg tager med Adam.
Jeg ringer senere. Jeg lover det.
Hvorfor har jeg aldrig fået dem?
Det ved jeg ikke. Går firmaet ikke fallit uden dig?
Det er et stort skridt. Det her.
Fra at boykotte alt som rører den her slags sko... til det vi skal nu.
- Det er isoleret. - Det ved jeg.
Jeg vil være med.
Her er vores ven: Scarabaeidae Coleoptera.
De lokale fandt den og hvis det er en ny art, skal vi beskytte den hurtigt.
Hallo?-Det er Pete.
Jeg må tage den ansigt til ansigt. Vent på mig.
- Ja. - Vi spiser sammen.
Sidste chance for at fortryde, for derefter er der ingen vej tilbage.
Sagde han mens han bakker ud.
- Her. - Hvad er det?
Vandtæt og stødbestandig til byboeren.
- Han elsker mig. - Han ved, hvad du kan lide.
- Den var sød. - I vildmarken er farve en advarsel.
- "Rør mig ikke. Jeg er giftig." - Matcher vi nu?
Nej, jeg har en ekstramobil i tasken.
Hvis ikke det var for den lille bille, måtte vi ikke komme ind.
Kom nu!
Der er meget på spil. Men de er der. Det er jeg overbevist om.
Jeg kan lide det. Noget der trives, trods os.
Du bliver syg. Rul vinduet ned og få lidt luft.
Jeg er ikke god til at sidde på passagersædet. Må jeg køre?
Jeg skal lige tjekke, hvad jeg har i medicintasken.
Jeg har det bedre, hvis du ikke kører.
Tak.
- Du kan være heldig. - Det lyder alvorligt.
Ja, Petes bror tog den med fra Bagdad. Hun kommer altid med.
Det er vores lykketaske.
- Hun? - Matilda.
Lige se. Tape, bandage, desinfektionsmiddel, atropin.
- Hvad er det? - Hvad?
Det er en modgift ved kemisk krigsførelse.
- Vi har det mod slangebid. - Vi kan tage det og se på stjernerne.
Jeg holder det udenfor din rækkevidde. Det er kun til en af os.
Vi ser ikke ud til at have noget.
- Hvem skulle så tage det? - Jeg, selvfølgelig.
- Ser du skiltet med Selvmordskløften? - Ja.
- Følg det. - Seriøst?
De findes kun ved kløften. Deres økosystem er så begrænset.
Tak.
- Jeg beklager det jeg gjorde mod Pete. - Det du gjorde for os var godt.
Tak.
- Det er allerede megavarmt. - Ja.
Det burde kun tage nogen timer at nå op til toppen, så er det let.
Skal vi ikke have mere med?
Der er en udstyret forsknings- station på den anden side.
Har du Nemo? Din mobil. Snart har du ingen dækning.
Mobilen er ikke den eneste udenfor sit element.
SELVMORDSKLØFTEN
Har du tænkt dig at slendre hele vejen?
Kunne du ikke have fundet insektet i Bahamas?
De er mest under jorden. De kommer op en gang om året.
Når jeg finder den, vil jeg opkalde den efter dig.
- Hvem? - Scarabaeidae.
Anledningen til at vi...
Ligemeget.
Det ser alt sammen ens ud. Det er lidt skræmmende.
Okay.
Den mindste sten viser vejen hjem.
Så er det løst.
Du kan jo slukke den.
Så. Vi er fremme.
Vi klatrer lige ned herfra.
Okay.
Gwynn.
Se. Det er en fugleedderkop.
Den er frygtindgydende smuk.
- Bider den? - Nej, den har små kæber.
En hveps må have stukket den. Derfor er den så rolig.
Hvepsen graver nok i nærheden og begraver edderkoppen levende.
- Hvorfor det? - Så er den frisk til hendes æg...
- ...som hun allerede har lagt i den. - Kan vi ikke gøre noget?
Det er gjort.
Nej, lad mig gå først.
Se hvor du træder. Slangerne er vågne på denne årstid.
- Det var beroligende. - Bare rolig.
Fuglene advarer dig, hvis du kommer for tæt på.
Sort slagterfugl er meget støjende.
Mægtigt.
Har du set? Det er helt magisk.
- Har det været umagen værd? - Hvordan fandt du herhen?
Jeg ved ikke. Arbejdsevne, antager jeg.
Vi må fortsætte.
Her kan vi ikke slå lejr. Solen når os hurtigt.
- Nej. - Jeg bliver.
Jeg er forelsket i det her sted.
Er du sulten?
Tak.
Camoer herude. Vinen vil kompensere for det.
Jeg genkender det.
Italien.
Husker du? Under oliventræerne.
- Hvordan fik du fat i det? - Jeg ventede på noget specielt.
Hvorfor var du så længe om, at komme her?
Jeg er her.
Gwynn.
Gwynn!
Der er noget i teltet.
Rør dig ikke.
- Adam... - Rør dig ikke.
Hvor er den?
- Gud! - Hvad er det?
- En sort mamba. - Få den ud!
Gwynneth!
Rør dig ikke.
Hvis den bider, har vi tyve minutter til at skaffe hjælp. Rolig.
Hvis vi er rolige, er den rolig.
- Du må få din vejrtrækning i ro. - Og så?
Adam!
- Hvis vi skal slippe ud herfra... - Hvis?
Så kan vi ikke blive bidt.
Dræb den. Med din kniv.
Den er udenfor.
- Jeg sov. - Hvad ellers kan vi gøre?
- Slap du den ind? - Vi må kunne gøre noget.
Man kan ikke bare tage en sort mamba med hænderne.
Vi kan ikke bare ligge her.
Gør noget.
Herregud.
Vi må få den væk fra åbningen.
Soveposen. Vi kan bruge den som skjold.
Men så må du flytte dig. Jo, du kan.
Er du klar?
Langsomt.
Forsigtig. Vent...
Langsomt.
Er du okay?
Vent. Stop.
Kan du se den?
Den vil komme til at røre dig.
Mit ben.
Du skal holde dig i ro. Rolig.
Det her kan lokke den fra dig.
Se på mig.
Jeg kan ikke.
Gwynneth, hvis den rammer mit hjerte har jeg fem minutter.
Se på mig.
Du skal gå ud.
Nej.
Jeg ville altid have dig med herud.
Sig ikke det.
Jeg kan tage fat i dens nakke.
Trykke den ned.
Så har du en chance.
Hvad så? Suge giften ud? Snøre til?
Gamle ammestuehistorier.
Nej. Jeg vil ikke.
Du må ikke dø her.
Når du den?
Forsigtigt.
Vent.
Lad være med at gøre noget dumt.
Du får os begge slået ihjel.
Skær et hul i teltet. Stort nok til, at den kan komme ud.
Hvor er den?
Du sagde ikke, at du var gift.
Sover den eller er den død?
Er det her virkelig, hvad livet havde til gode for os?
Det ved jeg ikke.
Det skal du. Du skal altid vide, hvad du vil.
Livet handler ikke om hvordan man dør.
Jøsses.
Gør det.
Vi er chanceløse når det bliver varmt.
Gør det.
- Stik igennem det, ikke bare hugge. - Jeg kan ikke.
Vær sød... Vær sød. Få den væk fra mig.
Undskyld. Få den væk.
- Vær sød at få den væk. - Fjerne dens magt.
- Gør som du gjorde med edderkop-pen. - Jeg hader edderkopper!
Hvorfor er du her så?
Jeg er gravid.
Adam.
Hvor længe har du vidst det?
Adam.
Der må være noget jeg har glemt.
Matilda.
Atropinet. Det kan give os lidt tid.
Hvis jeg bliver bidt.
Jeg kan ikke se tasken.
Efterlod du den i bilen?
Pete sagde, at det måtte være noget vigtigt, der fik dig med herud.
- Stop med at rode med min mobil. - Hvor længe har du vidst det?
Lad den være.
Tasken?
Hvor er den?
"Hvor er tasken, Adam?"
Hvor er tasken, Adam?
Hvor lagde du tasken? Adam?
Tasken.
42 grader.
Jeg sagde, at det ville blive solrigt.
Tasken, Adam.
Ikke at vide...
tærer på en.
Riv det op.
Den der bille...
findes den på grund af os?
Eller har den altid været her?
Adam.
Vil der komme nogen?
Nej. Pete kommer til forskningsstationen om to dage.
- Så han kommer? - Ja.
To dage for sent.
Hvornår ville du fortælle det?
Vi kunne gasse den.
Det er en lille chance for, at den går under før vi gør.
Gassen synker ned, så hvis vores hoveder er højere end...
Gwynn.
Jeg vil forsøge at kante mig omkring den.
Ellers må du gå ud og hente tasken.
Jeg tror, at den er højst oppe. Du må klatre.
Vi kunne jo ikke gå tilbage.
Der findes altid en vej.
- Du finder den. - Nej.
Jeg vil have, at du går.
Hent hjælp og atropinet.
Ellers må du kæmpe videre.
Du må ikke gøre det her.
I vil begge være i live.
Vent.
Gør det ikke.
Jeg vil ikke.
Hvad har du gjort?
Det er ikke mit barn, eller hvad?
Det ved jeg ikke.
"Det ved jeg ikke."
Hvor er min kone?
Hjælp!
Det har altid været dig.
Den er mindre aktiv.
Den kravler ind i soveposen.
Nu!
- Jeg holder den! - For helvede! Fandens!
Adam!
Okay...
Vi er nødt til at skære en vej ud. Hvor er mobiltasken?
Den der bliver bidt, må holde sig i ro og holde såret højt.
- Den anden henter tasken. - Jeg løber hurtigst.
Det kan man sige.
- Hvad fanden har han som jeg ikke har? - Hold nu op.
Ville han gøre det her? Ville han dø for dig?
Det ved jeg ikke. Ville han prøve at dræbe dig?
Se på mig.
Vi fortjener begge det her, men løber du til ham, hvis jeg dør?
- Sådan er det ikke. - Hvordan er det så?
- Pete havde ret. - Det her er vores barn.
- Nej. - Det er vores barn.
Nej, det her er ikke nogen tankeleg, som du kan køre med mig.
- Ingen behøver at vide noget. - Jeg ved det.
Jeg ved det.
Jeg vidste, at det ville betyde enden.
Det var min fejl.
Du er utrolig.
Gør det mig svag?
Nu skider vi på det. Jeg putter den her lorteslange hen i hjørnet.
Når jeg siger til, åbner du teltet og holder dig til siden.
Jeg lukker soveposen og hiver den ud. Vel ude skider den på os.
Først da rører du dig.
Hvis jeg bliver bidt...
kommer du vel tilbage?
- Dø! - Gwynn!
Gwynn! Nej!
Gwynn!
Gud.
Hold armen op! Jeg kommer tilbage!
Hjælp mig.
For helvede.
Hvad? Fandens.
Fandens!
Kom så.
NØDOPKALD
Nej! Du må ikke...
dø for min skyld.
Pas på ham for mig.
Lov mig det.
Dø ikke!
Nej...
Nej.
Oversættelse: Henriette Beck